Tko u BiH proizvodi Hrvate za svoje potrebe? Jesu li američki diplomati došle završiti izborni zakon po mjeri Čovića? Zašto Hrvatima više nitko neće birati člana Predsjedništva, zbog čega je nemoguća građanska BiH – niz je tendencioznih pitanja koja su postavljena u uvodu emisije Mreža na Federalnoj televiziji. Gost je bio jedan od osnivača HZ HB i bivši predsjednik HDZ-a BiH Božo Rajić.
Komentirao je politiku Dragana Čovića.
“Ne želim je komentirati negativno, prvenstveno zato što znam da su okolnosti u kojima vodi HDZ izuzetno teške, vrlo složene, kao i u cijeloj BiH. Na svakom dijelu njenog teritorija su nevolje, ove ili one vrste. Ne prihvaćam mnoge metode političke borbe koje oni provode, ali mi to ne daje za pravo da budem sudac.”
Smatra da je teško što je cjelokupna državna struktura postavljena na način kojim su Hrvati zakinuti.
“Najpoštenije govoreći, bez ambicija da umanjujemo prava drugih, položaj Hrvata u BiH, objektivno, po samom Daytonu, je trećerazredni. Po teritorijalnom i ustavnom ustrojstvu iz kojeg izvire način odlučivanja, što je bit svega, polovica zemlje se zove po jednom narodu, druga polovica se zove neka konfuzna Federacija, nejasno naroda ili županija. I u jednom i u drugom dijelu većinski narodi, Srbi, odnosno Bošnjaci, mogu donijeti svaku odluku koju žele. Hrvati ne mogu. I jedni i drugi na razini entiteta, tzv. fantomskog, čudesnog, neobjašnjivog entitetskog glasovanja u Zastupničkom domu, što nema nigdje na svijetu, mogu spriječiti i donošenje nepovoljnih odluka po sebe. To jedino Hrvati ne mogu napraviti. Dakle, u toj poziciji se nalazi svaki predstavnik HDZ-a. I ja sam bio. Mora se naći pred pitanjem može li se trpjeti daljnje narušavanje pozicije, ugrožavanje ravnopravnosti, legitimnosti itd., šutjeti ili se suprotstavljati. Ja bih u ovoj situaciji pokušao biti što je moguće realniji. A realnost kaže da je BiH daytonski produkt. Ona nikad ne bi bila to što jest jer ona nije mogla biti ono što smo htjeli ’90-ih. Nije mogla biti unitarna država, nije mogla biti podijeljena, nije mogla biti federalizirana na način kako smo se zalagali i ona ne bi mogla biti ni ovakva kakva jest danas da nije bilo silne moći, utjecaja, snage SAD-a. i njihovih saveznika.”
Dodaje da moramo shvatiti da je Dayton politička volja sročena voljom američke diplomacije i američke vlade i da varaju svi koji misle da bez njihove suglasnosti mogu nešto napraviti i promijeniti.
“Ja bih u BiH mijenjao pristup politici u onom području u kojem je politika postala teret ljudima, u kojem predstavlja zatvorene klanove. Promijenio bih to da se počne primjenjivati zakon. Zakon je dobar, kakav god da je, dok ga se držimo svi.”
Rajić ističe da su Hrvati u BiH apsolutno majorizirani.
“Oni imaju još samo izvorne mogućnosti odlučivanja u županijama. Na svakoj drugoj razini su većinom majorizirani. Ne blokiraju oni rad Federacije iz obijesti već zato što netko pokušava proizvoditi svoje Hrvate za njihove potrebe. Tu je problem u Domu naroda FBiH. Radi se o jednoj žestokoj manipulaciji i nadam se da joj je došao kraj. Apsolutno sam siguran da će Amerika to promijeniti.”
Pojašnjava da američka diplomacija koja je stvorila Dayton neće dopustiti nikome ovdje da se poigrava i pravi eksperimente.
“Logika je vrlo jasna. Nisu oni svi koji su došli i razgovaraju na sve strane – došli gubiti vrijeme.”
Kaže da je bilo tko kao pojedinac nebitan, te da je bitno da se ne ugrožava pozicija jednog suverenog konstitutivnog naroda.
“Očekujem da će se u izmjenama Izbornog zakona pokrenuti pitanje ograničenja mandata. Imamo previše dinastijskih postavki, to je besmisleno. U tom smislu vjerujem da će američka politika, shvaćajući ozbiljnost situacije u kojoj se nalazi BiH i svi njeni ljudi, poduzeti mjere koje su potrebne da se stanje smiri i da se ljudi počnu baviti realnim životnim potrebama ljudi. Jedno je sigurno – niti će biti trećeg entiteta, niti će se RS odvojiti, niti će ikada BiH biti unitarna država. To američka politika jamči. Ove sve tri priče su šuplje priče i laganje vlastitih naroda.”
O najavama Milorada Dodika, Rajić kaže: “Zar zaista mislite da su najave Milorada Dodika ili bilo kojeg drugog političara u BiH tako važne i tako moćne. Ja u tu moć ne vjerujem. Ne vjerujem ni u moć u vrijeme rata kad oružje govori, kad neka druga snaga odlučuje. A to da se neki političar junači, bilo koji na bilo kojoj strani, njihovo junačenje je za internu upotrebu. Ovo što Dodik radi nije udar na državu i na institucije. Tu se radi o jednom pokušaju suprotstavljanja nečemu što se politici u RS-u, većini, ne sviđa. I to bi moglo postati opasno ako bi se tvrdoglavo ustrajalo na donošenju nekih odluka. Pri pokušaju njihove primjene ili njihovog osporavanja moglo bi zavarničiti, ali samo nakratko. Budite sigurni da se ’92. više nikada ponoviti neće što se tiče američke politike u BiH.”
Ističe da Dodik i Čović nisu blokirali državu, te da je Sarajevo bez potrebe opsjednuto i Dodikom i Čovićem.
Kada je riječ o odnosima Srbije i Hrvatske, kaže da to nije ništa specijalno.
“Sarajevo će politički prodisati onog momenta kad shvati da je Dodik pojedinac i da nema ni približnu moć koja mu se pripisuje. Ne samo on, nema nitko. Ovdje su stranci proizveli lidera.”
O Travanjskom paketu kaže da je i onda i danas apsolutno bio protiv toga jer on cementira stanje kakvo jest.
“Apsolutno sam protiv toga da BiH bude građanska država. Nijedna multinacionalna država na svijetu nije građanski ustrojena. Građanska država znači vladavinu većine, ništa više. Sve drugo je laž. Ako netko očekuje da će od tri naroda dva malobrojnija prihvatiti da vlast bude u rukama jednog naroda, grdno se vara.”
Rajić smatra da je rješenje za BiH dogovor, sporazum, razgovor, uvažavanje.
“Budućnost BiH je suživot zasnovan na pravednosti, jednakosti, toleranciji. Meni Željko Komšić ne smeta osobno, ne znam čovjeka, ali me vrijeđa da je on hrvatski član Predsjedništva – jer nije.”
“Izbora po ovom Izbornom zakonu sigurno neće biti. Ako bude po ovim pravilima siguran sam da Hrvati na njima neće sudjelovati. Bilo bi besmisleno i neodgovorno da izađu na izbore.”